KATALANSKA NATIONALMUSEET BARCELONA I SPANIEN
Då kör vi.
Kom igen!
Helvete... Yttre larmet är avstängt.
Jag fimpar kamerorna.
Alla är inne. Larmet i hallen är avstängt.
Häråt.
-Är du klar, Hector? -Jag släcker bevakningslasrarna.
-Där är det. -Vänta!
Jäklar, de har ett dolt larm!
José...
Vänta, nej!
Satan!
Stick!
Kom!
Stick!
-Hallå? -Sandra!
Jag är i Barcelona. Min El Greco stals i natt. Kom hit!
Jag tar nästa plan. Victor, jag är hemskt ledsen.
Med all rätt!
-Vad gör du i min säng? -Mardröm.
Försiktigt, Allie. Den är tung.
Jag öppnar!
-Pappa! -Hej, min lilla Allie-gator.
Du börjar bli för tung för din gamle far.
-Hej. -Tack för hjälpen.
Maria hämtar och passar henne tills du kommer hem från jobbet.
Det finns en veckas mikromat i frysen och hennes favoritmellanmål i kylen.
Kan vi se skräckfilmer?
Nej, du. Absolut inte.
Al, kan du göra mamma en tjänst och hämta min jacka?
-Efter en månad har du bytt lås? -Skäll ut mig när jag kommer hem.
-Iväg till dina gamla jaktmarker? -Det är inte som du tror.
Jag måste blidka Victor Boyd. Felet är mitt. Jag övertalade honom-
-att hänga tavlan i Barcelona. Annars hade han haft den hemma.
Victor Boyd? Du vet att jag hatar den rike jäveln.
-50 cent! -För vad?
Mamma säger att varje gång du svär så måste du ge mig 50 cent.
Är det sant? Vad fan är det här?
Nu är det en dollar.
Du knäcker mig. Så här då? Victor Boyd, den rike...knölen.
Fjant går också bra.
Fjant? Ge mig en puss. En till.
Jag fick dig!
Hans tokdyra trofé stjäls-
-och du måste fara iväg till andra sidan jordklotet?
-Bara för en målning. -Det är inte bara en målning.
Det är en El Greco. Vissa ägnar hela livet åt att studera dem.
Ägnar...ödslar bort... Vi hänger inte upp oss på ord nu.
Taxin är här!
Jag kommer att sakna dig jättemycket.
-Jag älskar dig, mamma. -Och jag älskar dig, gumman.
Jag ringer om ett par dar.
Det är den tredje konststölden här på en månad. Polisen har inga spår.
Jag trodde det skulle höja värdet om du ställde ut din El Greco.
Målningarna är mina barn. Min samling är mitt liv.
Jag trodde att du kände likadant. Utställningen slutar om två veckor.
Då måste du ha hittat min "Kristus". Annars hittar jag en ny agent.
Det här är Sandra Walker, min agent från New York.
-Inspektör Rubio leder utredningen. -God dag.
Mr Boyd påstår att ni känner alla de internationella köparna.
-Jag känner de flesta. -Några misstänkta än?
-Vi kollar upp Raymond Douglas. -Honom känner jag.
Han samlar på medeltidskonst. Det är inte han.
Jag sa ju att hon var duktig. Lycka till.
Svik mig inte.
-Ska vi gå in? -Ja.
Man säljer inte en El Greco på gatan.
Vi riktar in oss på tänkbara köpare.
Ni vet vad de vill ha. Skriv en lista.
Vår expert är professor på konstakademin och heter...
Daniel?
Sandra?
Sandra! Det är inte sant!
Daniel och jag var kursare här.
Då blir det inga problem för er att jobba ihop.
-Hör av er om ni behöver nåt. -Tack.
De sa att experten från New York hette Walker...
-Min mans namn. -Jaha...
-Grattis. -Vad roligt det var att se dig.
-Hur blev du indragen i det här? -Jag känner stans alla privata ägare.
-Jag har studerat deras samlingar. -Var ska vi börja?
Det var nära ögat, men... Nej. Det händer inte igen.
Vi är försiktigare nästa gång. Jag lovar.
Hej.
-Du sjabblade, José. -Jag blev bara lite nervös.
Jag trodde alla larm var avstängda.
Det var en miss.
-Fy satan...! -Känner du dem vi jobbar åt?
Vet du hur de bestraffar fiaskon?
Säg efter mig. Inga fler...
...missar.
Drick.
Drick!
Hiroshi Yakamura. Miljardär och Kodo Industries grundare.
Han samlar på europeisk konst och är särskilt svag för El Greco.
Maria Teresa Alcalde, hänsynslös och en av Europas rikaste affärskvinnor.
Enligt Interpol köpte hon en stulen Rembrandt 1989.
Hon sa det var ett missförstånd och lämnade tillbaka målningen.
Och slutligen, i mina ögon vår huvudmisstänkte:
Dimitri Maximov, ledare för baltiska knarkkartellen.
Maximov vill ses som intellektuell.
Han gillar franska viner, kubanska cigarrer och rysk poesi.
Vid det kalla krigets slut plundrade Maximov många f.d. sovjetmuseer.
För män som Maximov är konst troféer och inget levande.
Bra.
De här tolv köparna har identifierats som tänkbara misstänkta.
Jag vill veta allt om dem. Var det allt?
Wellington's har auktion nästa vecka. Alla tolv misstänkta ska dit.
-Daniel och jag är där. -Lysande. Tack ska ni ha.
Okej... Tillbaka till arbetet. Vi har många nya spår att följa upp.
-Vi är ett rätt bra team. -Det har vi alltid varit.
-Hallå? -Jag har försökt få tag på dig.
-Hur går allt? -Bra. Vi fixar frukost.
-Hon är väl inte besvärlig? -Sällan. Inte min lilla ängel.
Du, Al... Lägg på cornflakes. Det är smaskens.
Banken ringde och sa att insättningen hade gjorts.
-Det måste ha varit en stor summa. -Vilken insättning?
Inte vet jag. Vi har ju inte gemensamt konto längre.
-Jag fixar det i morgon. -Ska inte jag göra det?
-Bruce, jag fixar mitt problem. -Okej, jag frågade bara.
-Vi hörs. Okej? -Hej då.
-Hur är det i paradiset? -Min man, alfahannen, vill styra allt.
Du, partner... Detektivarbetet har gjort mig hungrig.
Jag vet inte. Vi har mycket att göra.
Kom igen nu. En god middag med gott vino...
-Vi kan prata om gamla dar. Prata. -Okej.
-Tänk att du tog med mig hit. -Hoppas det väcker fina minnen.
Det gör det. Svårt att tro att tio år har gått.
Jag väntar mig hela tiden att få se Claudio eller Miranda.
-Sa jag att Tonia blev frisör? -Nej!
-Vi hade mycket roligt, Daniel. -Vi är utspridda över hela världen.
-Ingen av oss målar längre. -Du var duktig. Varför slutade du?
Nu när du nämner det... Jag tror att du har rätt. Jag var duktig.
Men inte jättebra.
Men jag älskar att undervisa. Det var du som hade talang.
-Nej. -Jo. Vad hände?
Familj. Karriär.
-Är du lycklig åtminstone? -Det var jag, i början.
Mycket. Men på sistone har Bruce och jag haft problem.
Det är tuff för en polis i New York.
Han ser verkligheten varje dag. Hur skulle han förstå konst?
Hur förklarar jag att det inte bara är en hobby?
Att det är nåt man gör helhjärtat, eller inte alls?
Vi separerade för en månad sen.
Det var tråkigt att höra.
Du, Sandra...
Om nåt av det här gör dig illa till mods...
-Nåt av vad då? -Att jobba med mig.
Du gör mig inte illa till mods. Det är skönt att ha en vän.
Nog om mig. Du själv då?
-Finns det en kvinna i ditt liv? -Det fanns det - förut.
Vad hände?
Hon erbjöds jobb i New York och valde karriären före mig.
Hej.
Att imitera de stora mästarna är första steget mot fulländning.
Salvador Dalí kopierade klassisk konst innan han fick sin egen stil.
-Hej. -Hej.
Vi har en gäst. Det här är Sandra Walker.
-Hola. -Var snälla mot henne.
Hon kan ha stor betydelse för era karriärer.
Det finns mycket talang här. Men så har de ju en duktig lärare.
En lärare är inte bättre än sina elever.
-Auktionen börjar om en timme. -Just det.
Jag ska bara ta min jacka. Snälla Toni, du tar över.
Vi ses!
Sir Lawrence Stanton, André Buchart.
Oliver Rothchild, Gonzalo, sheik al-Ahmad.
Señora Alcalde. Den där inroparen talar med Yakamura på telefon.
-Ett helt förbrytargalleri. -Men ingen Maximov.
Det är kanske inte han.
Åh nej... Det är inte sant!
-Victor. -Sandra...
Om du hade sagt att du skulle hit hade jag fixat en katalog åt dig.
Miss Yi från Sotheby's hjälper mig i dag.
Okej.
-Nåt nytt om min "Kristus"? -Vi gör vårt bästa.
En vecka har gått, en vecka kvar.
Jag får nog börja se mig om efter en ny karriär.
Maximov...
-Rött vin, tack. -Två.
-Fin samling. -Har ni nån favorit?
-Den här. -Tidig Luis Tristan. Den är såld.
Vissa män dras till det som de inte kan äga.
-Mrs...? -Sandra Walker. Wellington's.
Dimitri Maximov.
-Baltic Industries. -Angenämt.
Wellington's? Jag söker faktiskt nya förmågor.
Jag sparkade min förra agent. Vem företräder ni?
Victor Boyd.
Men som ni ser är det lite osäkert för tillfället.
Oj då... Det verkar som om vi båda är lediga.
Vi borde träffas nån gång. Jag kan visa våra nyförvärv.
Klar? Okej, då kör vi.
Torsdag, klockan tolv.
Jag vill gärna höra vad ni kan erbjuda.
-Hur gick det? -Han bor på sin yacht.
-Vi ska ses på torsdag. -Jösses, Sandra, du jobbar fort.
-Mitt herrskap, gå och sätt er. -Kom.
-Jag är hemskt ledsen... -Med all rätt!
-Låt mig få... -Du gör det bara värre.
Håll glaset.
Hector, jag är klar.
Tack.
Nr. 479: Stilleben av Vermeer, barockmålare från Nederländerna.
Jag börjar budgivningen på 75 000. Hör jag 80 000?
80 000. Tack, min herre. Hör jag 90 000?
90 000, damen. Nåt högre bud? 100 000?
100 000, herrn. 110 000? 110 000, herrn.
Vänta! Julian Perez.
Huvudkontoret vill att jag kollar att alla är vakna.
Visa mig era leg. Sätt fart!
STÄNGER AV
Larmen är avstängda.
160 000. 170 000? Hör jag 170 000 dollar?
170 000? Ja, herrn. 180 000? Ett högre bud?
180 000. Bjuder nån mer än 180 000 för Vermeer-stillebenet?
Högre bud? 180 000, första...
...andra...och tredje. Såld till mr Boyd för 180 000 dollar.
Nästa nummer, tack.
-Var är de andra? -De har rast.
Och nu kommer vi till nr. 480. En sällsynt El Greco.
-"San Juan Evangelista". -Daniel!
Du anar inte vad jag såg nyss. Kom!
Tysta! Vad fan... Sätt er!
Sätt er igen! Ropa på vakten!
-Vi måste göra nåt. -Jag ringer polisen.
-Ring från bilen. -Sandra, vänta.
Där är de!
Det är en vit skåpbil. De kör på Via Laietana.
-Jag ser inte nummerplåten. -Jag kör närmare.
Håll i er. Nån jagar oss.
Kör ifrån dem!
Herregud...!
Åh nej...!
Min bil...
Sandra, är du... Sandra?
Herregud.
-Beklagar bilen. -Det är bara en sak.
Svindyr, men ändå bara en sak.
-Jag beklagar ditt huvud. -Jag använder det ändå knappt.
Doktorn sa att du blir utskriven i dag, på ett villkor...
-Du får inte köra bil. -Tack för att du kom.
-Mamma! -Vilken överraskning!
Vad härligt att se er! Och ni har med er blommor.
Det var pappas idé. Jag ville ta med godis.
-Vad gör ni här? -Vi kom för att hämta hem dig.
Jag kan inte åka nu. Daniel behöver min hjälp.
Sandra har haft en viktig roll.
Jag är säker på att polisen ogärna blir av med henne.
-Bruce Walker. -Daniel Marin.
Alison Walker.
-God dag. -Angenämt.
Har du ätit crema catalana, Alison?
Inte? Kom, du kommer att älska det.
Vi går till cafeterian när mamma och pappa pratar.
Så du jobbar med din före detta pojkvän?
Daniel och jag är bara vänner. Jag är mitt uppe i utredningen.
På torsdag träffar vi den huvudmisstänkte.
-Vem är det? -Dimitri Maximov.
-Den ryske maffiabossen? -Ja.
Är du galen? Han har dödat fler människor än pesten.
Aldrig i livet! Du sa att du bara skulle agera dadda åt Victor Boyd.
-Nu åker vi hem. -Nej!
Jag känner äntligen att jag gör nåt viktigt.
Det är mitt beslut. Jag stannar.
Bevis för att de stulna målningarna finns på båten ger oss husrannsakan.
Vad är det med er? Han är ett odjur.
-Maximov är livrädd för rivaler. -Vad har vi för val?
En gång hade vi en spanare som agerade kurir åt Maximov.
Han tog ett varuprov för mycket.
När vi hittade honom satt han i en stol med pungen i en vodkaflaska.
-Du går inte dit. -Jo, det gör jag. Sluta nu!
Du har inget att säga till om här. Snälla du.
-Är du okej? -Ja då.
-Är du säker på att du vill göra det? -Ja, ja. Jag vet, jag vet.
Okej, då kör vi.
Mrs Walker... Förtjusande som vanligt.
-Förlåt. Jag har många fiender. -Hon är okej.
Min fru sa att du är lärare. Är du konstnär också?
Har du hört uttrycket: "De som inte kan, de undervisar"?
Jag hoppas att ni uppskattar andra fina saker än konst.
Sherryn här är från Sevilla-regionen. Utsökt bouquet.
Jag ser att ni tycker om min "Simson och Delila".
Ja. Jag gillar Rembrandts version mycket bättre.
Sånt gillar jag. Många försöker smickra mig.
Jag sätter stort värde på ärlighet. Svek å andra sidan...
Delila tycker att hon är smart när hon förråder Simson-
-och stjäl källan till hans styrka. Men Simson skrattade sist.
Delila slutade i tempelruinerna krossad till en blodig kötthög.
Passande död för en förrädare, va?
Jo... Jag tycker också att det är en utsökt kopia.
-Avmålad på National Gallery? -De har faktiskt kopian.
-Det här är originalet. -Jaså?
Alltid en början.
-Tycker ni att jag skryter? -Nej.
Jag är inte som andra män, Sandra.
När jag åtrår nåt vackert, så tar jag det.
-Till saken nu. -Vad erbjuder ni?
-Säkerhet. -Mer.
-Försäkring. -Mer.
Exklusiv service.
-Kan jag få er för mig själv? -Om ni vill det.
Hemskt gärna.
-Det är väl för mina synder. -Ja, just det.
-Ursäkta. -Okej.
Jag klarar inte det här. Jag hittar AF:n och sticker.
-Vad är AF? -Antik konst är temperaturkänslig.
Maximov stal inte El Greco-målningarna för att låta dem ruttna.
Han har säkert en avfuktare där.
Jag tror... Jag har hittat den.
Den är tom.
Leken är slut.
-Va? -Jag vet vad du gör här.
-Du kan inte dölja nåt för mig. -Jösses, han har avslöjat henne!
Jag ser rakt genom dig. Du är spion!
-Vi måste dit nu. Hör ni det? -Vänta. Tyst!
Idiot!
Ursäkta. Jag brukar inte bli så till mig, men det är beluga.
-Vill du smaka? -Visst.
Tack.
-Varför kallade du mig spion? -Jag vet vem som har skickat dig.
-Victor Boyd. -Jag svär, han skickade mig inte.
Du ljuger. Det är ett hån mot oss båda.
Victor vill veta vilka målningar som jag ska bjuda på härnäst-
-så han kan stjäla dem från mig.
Kan du klandra honom för det? Hans El Greco stals nyligen.
Han får vara försiktig. Anställda som känner till samlingen och larmen-
-kan vara beredda att sälja de upplysningarna till rätt pris.
Yuri!
Följ förrädaren ut.
-Jag vet inte om det är han. -Du sa att han var ett odjur.
-Ja. Men jag vet inte med det här. -Titta, mamma!
-Vill du prata? -Om vad då?
-Oss. -Vad finns det att prata om?
Du sa att du ville ha din frihet, jag sa att jag ville ha min.
Jag tänkte bara att det kanske inte vore så dumt om vi försöker...
Hallå? Daniel, hola!
Jag har försökt ringa dig. Nåt nytt? Nej, du stör inte.
-Pratar hon med sitt ex igen? -Var har du hört det?
-Kvinnlig intuition, pappa. -Herregud...!
50 cent!
Nu när du har skinnat mig kunde du gott bjuda på en glass.
-Följ med då. -Då går vi, din lille...tjuv.
Jag säljer den här ungen.
Din favoritglass. Äkta vanilj... Mums, mums!
När kommer du hem?
Jag jobbar på det. Snart, hoppas jag.
Varför flyttade du?
Ibland när folk är gifta blir de precis som du glada och ledsna.
Just nu är mamma och pappa lite ledsna.
Det betyder inte att jag älskar henne mindre. Inte dig heller.
Lita på mig. Jag gör mitt bästa.
Bra. Jag är trött på att vara husets herre.
Jaså?
Om jag skär av halsen på dig nu tar det dig 90 sekunder att dö.
1½ minut då du vet att du ska dö-
-och du kan bara se det hända.
Sluta hjälpa snuten och trakassera folk.
Åk hem. Det här är din enda varning.
-Jag är okej. -Mamma!
Spring!
-Det var för nära. Han är galen! -Kom nu!
Upp med dig!
Kom!
Nu kommer pappa.
-Är ni okej? -Ja.
Nåt nytt om nummerplåtarna?
Ägaren fick dem stulna från ett diskotek i Sitges.
Maximov måste ha låtit skugga henne. Ni måste gripa honom.
Att gripa honom nu utan bevis vore förödande för utredningen.
-Jag är ledsen. -Är du ledsen?
Jaså, du är ledsen? Det här är slut. Förstår du?
Du får gärna riskera ditt liv, men inte vår dotters. - Kom.
Hon var i säkerhet i New Jersey. Du har utsatt henne för fara.
Sandra har rätt.
Nu när Maximovs män har sett henne kan Alison vara i fara. Åk hem.
Håll dig till dina penslar.
-Vart ska du? -Vi är på hotellet.
Herr och fru Vidal, roligt att se er. Tack för att ni kom.
-Det här är min fru Ana. -God dag.
Och min dotter Gabriela.
Välkomna. Roligt att se er.
God dag, dr och fru Philips. Jag är glad att ni kunde komma.
Det här är min fru Ana och min dotter...
-Är larmen avstängda? -Enligt chefen.
De vill inte att en gäst utlöser dem av misstag.
Det var ett tag sen, Jordi. Jag trodde du hade glömt mig.
Ingen man kan glömma dig.
Vi är inkopplade.
Han är inne.
SÖKER
Kom ihåg: jag kan släcka strålarna i bara några sekunder.
Tre, två, ett...
Nu!
Jag är hemskt ledsen.
Jag höll hårt på att målningen skulle stanna i Katalonien.
Det är en hederssak för mig.
Vad i...
Hector!
Helvete, vi är upptäckta.
Var fan är du, Hector?
Satan!
-Där är han. -Den jäveln.
Helt otroligt.
Det var djärvt. Den saken är klar.
De stal från en av Spaniens rikaste män mitt under en fest.
De gissade nog att larmet var av.
-Var dottern till hjälp? -Ja.
Hon beskrev servitören bra.
Och gav oss ett namn: Jordi Pons. Det finns tusentals som heter så.
Señor Duran köpte målningen på auktion 2001-
-efter stenhård budgivning med en anonym köpare.
-Gissa vem köparen var. -Maximov?
"När jag åtrår nåt vackert, så tar jag det." Så sa han.
Bra jobbat, Sandra.
På bandet skryter Maximov om sin stulna målning. Och nu det här.
-Skälig misstanke? -Vi får order om husrannsakan i dag.
Fixa en katalog med alla stulna konstverk de senaste fem åren-
-och hjälp mina män identifiera dem.
Om vi hittar så mycket som ett stulet frimärke-
-kan Maximov hälsa hem.
-Kom, partner. -Okej.
Och "Han är uppstånden" av Andrei Rublev, stulen i Ukraina 1999.
Maximovs liga gick in i Ukraina då.
Så synd. Alla dessa målningar...
-Maten är här. Hungrig? -Jag går och tvättar mig.
-Vad är det här? -Ingenting.
Maten blir kall.
Daniel, jag känner igen din stil. Har du börjat måla igen?
Nej, titta inte. Den är inte klar. Den är...
-Den är jättefin. -Tycker du verkligen det?
Jag skulle kunna sälja den.
Jag har en mecenat som gillar mina verk.
Vi talar om en utställning i USA. En såld tavla betyder en karriär.
Så roligt. Varför har du inte sagt nåt?
-Jag är rädd att det ger otur. -Du har inget att vara rädd för.
-Du var den duktiga. -Nej.
-Vad hade du gjort med den? -Nej.
Jo, kom igen. Varför inte?
Kom igen nu. Jag insisterar.
Kom igen, tänk inte. Ge dig hän bara.
Så ja.
-Kom. -Vart ska vi?
Lite frisk luft.
-Känner du Hector? -Hector?
-Känner du honom? -Ja.
-Jag måste få tag på honom nu. -Då kör vi ikapp honom. Kom.
Jag önskar... Jag önskar att du aldrig hade åkt härifrån.
Jag måste gå. Tack för skjutsen.
-Går du? -Ja, jag måste gå.
Är du säker?
Tack för skjutsen.
Om du ångrar dig, här har du mitt kort.
Sandra...
Är du okej?
Stick!
Yuri? llya?
Vad fasen...
Sandra... Maximov är död.
Hans båt brändes.
-Vad hände? -Maximov hade många fiender.
De hann ifatt honom till slut.
-Ofattbart att det skulle sluta så. -Vem sa att det är över?
Målningarna och boven är borta. Utredningen läggs ner.
Grabben som sprängdes i natt då? Var det spontan självantändning?
Mrs Walker... Har ni sett det här dokumentet?
Det är ett fax från mitt jobb.
Daterat fyra dar innan Boyds El Greco stals.
Med detaljer om var den hängde på museet och om alla larm där.
-Adresserat till Dimitri Maximov. -Var fick du det?
I ett brev som vakthavande fick.
Det medföljde ett kontoutdrag-
-enligt vilket ni har fått insatt 200 000 dollar på ert konto.
-200 000 dollar? Det är fel. -5% av målningens värde.
Antingen är det fel eller så är det tipsarlön.
-Vänta lite... -Jag har ett par frågor.
Ta dina saker så åker vi till konsulatet.
Jag har inget att dölja.
-Ser du inte att de sätter dit dig? -Vad bygger du det på?
Varför inte jämföra sprängmedlen från de två explosionerna?
Varför dödar Maximovs fiender en grabb?
-Det är just det jag menar. -Mr Walker...snälla ni.
Hon får inte förhöras utan en advokat. Förstått?
Bruce... Ställ inte till med en scen.
Jag ska reda ut det här. Okej?
Jag sköter det.
Efter er.
-Får vi betalt snart? -Mycket snart.
Bra. Jag sätter in min andel på banken till min son.
Han är två månader gammal nu.
I natt såg jag att det saknades lite sprängmedel.
Och nu är Hector försvunnen. Liksom José.
Men du är kvar.
Jag tänkte att det är bättre att dela på två än på fyra. Va?
Du tänkte kanske att det är bättre att dela på en än på två.
Ledsen, Cesar. Vinnaren får allt.
Hola.
-Vad gör du här? -Om jag ångrade mig, sa du.
Vem är du? Du är inte en av Hectors vänner.
-Jag borde ringa polisen. -Jag är polis.
-Jag måste få veta mer om Hector. -Han var bara kund här.
-Han höll på med extremsport, va? -Ja.
-Vad då? -Allt möjligt.
-Klättring, skärmflygning, dykning... -Känner du nån av hans vänner?
Han kom ofta hit med en José.
José? Hur får jag tag på honom?
Hör du, stumpan. Vill du bli indragen i det här?
Nej, jag tänkte väl det.
-Kom inte tillbaka. -Gracias.
Ni har alltså känt till insättningen i två veckor-
-men har inte ringt banken för att få det bekräftat?
Jag har inte hunnit. Om jag visste hur mycket det var hade jag ringt.
Har du hittat min El Greco? Säg att du har det, Sandra.
Victor, jag är ledsen.
Mr Boyd, snälla ni. Kom in.
-Jag söker José Bassols. -Min son har blivit mördad.
-Är José död? -Ja.
Min yngste son Javier föddes med skolios.
En operation kunde bota honom, men pengarna...
José sa alltid att han skulle skaffa dem.
-Det är Hector. -Hector Diaz. Det här är min son.
-De gjorde galna saker. -Vilka är de andra?
Cesar Gomez. Och Fernando Manes.
Jag gillade inte honom. Hans ögon log aldrig.
-Var hittar jag dem? -På konstakademin.
Alla studerar där.
-Victor! -Om du är skyldig krossar jag dig.
Bruce Walker, USA:s immigrationsbyrå.
En av era studenter har sökt visum.
Lugn, allt kollas mer efter den 11 september.
Han heter Cesar Gomez.
Ingen adress? Vad konstigt.
-Tala med hans lärare. -Vem är det?
Daniel Marin.
-Kolla en till åt mig. -Du sa att det bara var en.
Det gällde ett visum. De andra är arbetstillstånd.
Fernando Manes. M-A-N-E-S.
Hector Diaz.
Daniel Marin...
José Bassols. B-A-S-S-O-L-S.
Den jäveln.
Jag säger inte att det är ni. Men det kan vara det.
En konstnär som såg andras konst säljas medan hennes egen dog.
Jag slutade måla när jag gifte mig och har aldrig ångrat det beslutet.
Jag har gjort allt för att rentvås. Nu vill jag tala med konsulatet.
Givetvis. Ni är inte anhållen, mrs Walker.
Inte än. Men om jag var ni hade jag inte lämnat Barcelona.
Han tror att jag är skyldig.
Ska jag köra dig till hotellet?
Nej, jag behöver få vara ifred och tänka lite. Jag tar taxi.
Herregud, Sandy! Du skrämde livet ur mig. Vad gör du här?
Jag lämnade lite papper här häromkvällen.
Det är lugnt. Han jobbar med professor Marin och mig.
Hur kom du in?
-Jag hade nyckel. -Vad gör du?
-Söker bevis mot din pojkvän. -Han är inte min pojkvän.
-Vad fan yrar du om? -Hector som dog i natt...
-Han var en av Daniels elever. -Daniel har många elever.
Hector och hans vänner var Daniels elever och alla var extremsportare.
Bruce... Svartsjukan gör att du inbillar dig saker.
Säg mig en sak. Hur kom tjuvarna in i museet?
-Via taket. -Och hos Duran flög de iväg?
-Auktionen då? -De klättrade ner på fasaden.
De var tränade för att klara det. Daniel utnyttjar dem. Och dig.
Daniel har jobbat med mig dygnet runt för att lösa det.
Han har jobbat på att ge dig skulden. Som han gjorde med Maximov.
Var är grabbarna? Jag vill prata med dem.
Lycka till. Det blir inte lätt.
För två av dem är döda.
Herregud... Han här var på auktionen.
Han spillde vin på mig. Daniel låtsades inte känna honom.
-Jag känner alla privatägare i stan. -Han kände alla El Greco-ägare.
Han hade varit i deras hem och visste allt om deras larm.
-I mina ögon vår huvudmisstänkte. -Han pekade ut Maximov för oss.
Maximov lät skugga henne.
Han fick oss att tro att det var Maximovs män som hotade mig.
Salvador Dalí kopierade klassisk konst innan han fick sin egen stil.
Han lät sina elever kopiera mästarnas verk-
-och lägga dem på Maximovs båt.
Målningarna och boven är borta. Utredningen läggs ner.
Varför kol-14-daterade jag inte resterna?
Om vi hittar originalen så löser vi det här, vännen.
-Målar du igen? -Titta inte.
Fuktighet.
Hur kunde jag vara så blind?
-Är det den? -Det är en av dem.
Dåliga nyheter. Amerikanerna är här.
-Ska jag fixa det? -Nej!
Gör inte illa nån. Okej?
Jag vet ett bättre sätt.
Tack och lov.
Jag trodde att de var förlorade. Det ska bli kul att se Victors min.
-Rubio är skyldig dig en stor ursäkt. -Det är han.
-Vi är ett rätt bra team. -Det har vi alltid varit.
Jag är jätteglad för att du är här.
Du är min tjej. Inget kommer att förändra det.
Mitt liv i ett nötskal...
Du har nåt som är mig väldigt kärt.
Så jag tvingades ta nåt som är dig väldigt kärt.
-Hej, mamma. -Alison!
-Är du okej? -Klart hon är. Vi ser på tv.
-Var är barnvakten? -Hemma.
-Om du rör min dotter... -Vad tar du mig för?
Jag ska inte göra henne illa. Gör bara som jag säger.
Kom till El Tibidabo om en timme. Ta med målningarna.
Kom ensam. Utan poliser. Framförallt inte din man.
Hallå?
Följ med mig. Var inte rädd. Allt kommer att bli bra.
Målningarna?
Jäklar... Stick och fixa honom.
-Stick! -Är det värt det? Hota ett barn?
Om jag inte hade tagit henne hade du gått till polisen.
-Du kan ändå hälsa hem. -Utan målningar har de inga bevis.
Stanna här.
Kom igen!
Hur kan du leva med dig själv? Dina elever är döda.
Det var Fernandos verk. Jag hörde det när det var försent.
-Det skulle inte bli så här. -Gjorde du det för pengarna?
Nej. För en karriär.
Jag vet att jag kan bli konstnär. Det här är min sista chans.
-Och nu med min mecenats hjälp... -Vem är din hemlige mecenat?
Det gör det samma nu. Nu finns inga bevis.
-Bruce! -Pappa!
Båda två, kom hit!
Var det du hela tiden?
Det är det jag gillar med dig. Du är kvicktänkt.
Du stal din egen målning så att de inte skulle misstänka dig.
Sen rekryterade du Daniel och hans elever?
Och fick mig till Barcelona så jag kunde få skulden?
Du är min syndabock. Polisen ger inte upp.
Det är bäst att ge dem en bov.
Allt det här för några dumma målningar.
-Varför? -Ett människoliv är flyktigt.
De här målningarna...är eviga.
Daniel! Jag fixar de här lösa ändarna.
Vi har målningarna. De kan inte bevisa nåt.
-Du behöver inte... -De vet! Det räcker.
-De är en risk. -Daniel!
Snälla, gör det inte. Du är inte sån. Jag känner dig.
Var inte dum. Tänk på din framtid. Din odödlighet!
Jag låter dig inte göra det, Victor.
Ta målningarna!
Nu! Annars skjuter jag barnet först.
Du vill väl inte se din dotter dö?
-Sätt fart! -Ja, ja!
Duktig flicka. Ge mig dem nu!
Vill du ha dina målningar, Victor?
-Ta dem själv! -Nej!
Allie, spring!
Nej!
Bruce, mår du bra?
-Ja... -Kan vi åka hem nu?
Ja, älskling. Vi ska hem.
-Herregud, jag är skjuten. -50 cent.
-Älskling... -Var lite schysst nu.
-Jag gillade inte den rike jäveln. -Nu är det en dollar.